ÉS AMÚGY MEGKAPTAD AZ ÉLETTŐL, AMIT AKARTÁL?
MEGKAPTAM.
ÉS MIT AKARTÁL?
HOGY ELMONDHASSAM S ÉREZZEM: SZERETNEK ITT A FÖLDÖN.
RAYMOND CARVER: KÉSEI TÖREDÉK
BIRDMAN
AVAGY
(A MELLŐZÉS MEGLEPŐ EREJE)
Hogy kerülünk mi ide?
Borzalmas ez a hely.
Kanszag van.
Semmi dolgunk ezen a lepratelepen.
Basszus!
- Szia, Sam! - Apa, milyen... Kuss legyen!
- Milyen virágot akarsz? - Palástfüvet. Vagy más jó illatút.
- Ami megnyugtat. - Mind savanyú káposzta szagú!
Jó... Az szép. Rózsán kívül bármi jöhet.
Utálom ezt a melót!
Riggan, beálltak az 1/4-hez. Csak rád várnak.
Várnak, Riggan.
- Mr. Thomson. - Steve. - Daniel vagyok. - Értem.
Szevasz! Jól vagy?
Jól. De még jobban lennék, ha el tudnám érni,
- hogy Ralph abbahagyja a színészkedést. - Bele fog jönni.
Üvöltött: "Szeretlek, szeretlek, te kurva!"
Mit kezdjek az ilyen szerelemmel?
Ez nem szerelem, te is tudod. Miért hívod annak?
Mondhatsz, amit akarsz, tudom, mi volt.
Mit gondolsz, Nick? Szerinted szerette?
Bocs, hogy késtem. Szerette... Ne engem kérdezz.
Csak hallomásból ismertem a pasast. Nem tudom. Tudni kéne a részleteket.
Szerinted a szerelem kizárólagos.
Igen. Szerintem a szerelem...
A szerelembe nem fér bele, hogy embert ölsz.
Szerelem volt. Ednek az volt, bárki bármit mond. Meg akart halni miatta.
Kérdezd, mit volt, miután Terri elhagyta.
Szájba lőtte magát, de azt is elszúrta a szerencsétlen.
Francot szerencsétlen! Közveszélyes volt!
Hogy szúrta el a szájba lövést?
- Egy 22-est hordott magánál. Úgy éltünk, mint az üldözöttek. - Ralph.
Az üldözöttek félnek. Menekülniük kell.
Szóval, ha lehetne...
Tudnál kicsit több félelmet adni?
Persze, jó ötlet.
Úgy éltünk, mint az üldözöttek.
Vártam, mikor ugrik ki egy bokor vagy fa mögül, és kezd lövöldözni.
Tébolyult volt, mindenre képes!
- Micsoda rémálom! - Felhívott a kórházban, és azt mondta:
"Te rohadék! Meg vannak számlálva a napjaid!"
Túl sok? Túl sok. Látom rajtad. Csak mutattam, hogy így is lehet.
- Hívjatok mentőt! - Lélegzik?
Vér folyik a füléből?
- Hova mész? - Hívtatok mentőt? - Ne mozdítsd meg! Majd a mentősök!
Ebből per lesz.
- Hova mész? Jön a beugró. - Mondd le az első nyilvános próbát!
- Teltházas lesz! Az egy csomó pénz... - Mondd le!
- Hogy van Ralph? - Semmi komoly. - Várj! Megállnál?
Katasztrófa lett volna. Ralph borzalmas színész.
- Csak vérezni tud hitelesen. - Annyira nem rossz!
Jó, kibaszottul szar.
Pár óra múlva újságírók fognak ülni az öltöződben.
Majd kitalálok valamit, rögtönözök. Figyelj!
Ez nem baleset volt.
- Ezt hogy érted? - Én csináltam.
Ja, értem. Be vagy rúgva?
Hozz nekem egy jó színészt! Woody Harrelsont!
Az új Éhezők viadalát csinálja.
- Michael Fassbendert. - Ő X-Men előzményt. - Jeremy Renner?
- Ki? - Jeremy Renner! Oscarra jelölték. A bombák földjénben volt.
- Ő az egyik bosszúálló. - Bassza meg! Rá is köpenyt húztak?
Ez hihetetlen! Nem érdekel, találj valakit!
Ralph perelni fog minket. És meg is nyeri a pert.
Csak tűnjön el! Figyelj, az ügyvédem vagy.
A producerem. A legjobb barátom.
Csináld, amire születtél! Bárhogy, csak csináld!
Hogy oldjam meg szerinted?
Exkluzív interjút látnak Robert Downey, Jr.-ral,
aki a busás bevételt hozó Vasember-sorozat után
a hasonlóan sikeres Bosszúállók-filmekben szerepelt.
Sokkal jobb vagy, mint az a ripacs.
És a faszi egy vagyont keres abban a Bádogember-maskarában.
Mi tökéletesek voltunk, Riggan.
A legjobbak.
És eltékozoltuk.
- Belégzés. - Odaadtuk ezeknek a pozőröknek a mennyország kulcsait.
- Kilégzés. - Figyelsz rám?
Belégzés: megbékélek a haraggal.
Békélj csak meg vele.
De én nem megyek el. Tudod, hogy igazam van.
A DOLOG AZ, AMI. NEM AZ, AMINEK MONDJÁK.
NEM VOLT NEKIK, AMIT KÉRTÉL. SAM
Odanézz!
Ezeknek fogalmuk sincs, mire vagy képes.
Miért választja valaki
egy képregény- megfilmesítés főszerepe helyett
Raymond Carver írásának színpadra állítását?
Mint nyilván tudja, Barthes azt mondta:
"A kulturális munkát,
amit egykor istenek és eposzok végeztek el,
napjainkban mosószerreklámok
és képregényfigurák végzik."
- Nagy váltás ez az ön részéről. - Igen.
Mindenképp. Mindenképp.
És hát, ahogy mondta,
hogy Barthes azt mondta...
- Birdman és Ikarosz... - Várjunk.
Ki az a Barthes? Melyik Birdmanben volt?
Roland Barthes francia filozófus volt, és ha ismerné a 20. század...
Mondja, igaz, hogy ön kismalac-ondóval injekciózta magát?
- Tessék? - Arcfiatalítás céljából. - Ezt meg hol olvasta?
A Twitteren. @prosztatapletyka twittelte ki.
- Ez nem igaz. - Jó, de csinálta? - Nem. - Majd azt írom, tagadja.
Semmit ne írjon. Miért írna erről? Nem csináltam...
Ne írják meg, amit mondott. Nem raktam semmilyen...
Nem fél, hogy azt mondják, azért csinálja ezt a darabot,
hogy ne levitézlett szuperhősnek lássák?
Egyáltalán nem.
Pontosan ezért mondtam 20 éve nemet a Birdman 4-re.
Birdman 4? Ön csinál Birdman 4?
Köszönjük, hogy eljöttek. Nagyon köszönjük. Várjuk a remek cikkeket.
A PR-osaink
egy nagy Times-cikket akarnak, ami most a lehető legrosszabb ötlet.
- Mit csinálsz? - Elegem van ebből. - Azt a stábtól kaptad.
- Vigyázz velük, szakszervezetük van. - Nem érdekel.
- Hogy ment? - Jól.
Szó esett Ralphról? Elkezdte a rohadék.
- Perrel fenyegetőzik. - Mit mondtál neki? - Mit mondtam?
"Fenyegetsz, te szemétláda? Ha csak egy levelet kapok az ügyvédedtől,
közzéteszek pár képet a komputeredről."
- Milyen képeket? - Pelenkás apácákra gerjed.
Nem mindegy? Ne tudj róla. Lényeg, hogy lepattintottam.
- Ez igaz. Szuper. - Ja, csodás, csak egy baj van.
Nincs színészünk. Ha lemondjuk a nyilvános próbát, a sajtó ráharap.
- És kell a pénz is. - Értem. Szerinted mit csináljak?
- Van egy beugrónk. Használd! - Nem.
Hallgass rám, Riggan, az isten szerelmére kérlek!
Nem fog bekopogni álmaink színésze, hogy: "Hahó, mikor kezdhetek?"
- Van egy perced? - Mi van? - Találtál másik színészt? - Nem.
- Mike ráér. - Milyen Mike? - Azt hittem, most a...
- Eljött. Vagy kirúgták. - Milyen Mike? - Eljött, vagy kirúgták?
- Gondolom, mindkettő. - Milyen Mike? - Shiner. - Ez az!
- Honnan ismered Mike Shinert? - A vaginámból.
- És beszállna? - Honnan tudod? - Mondta.
- Jake... - Igen. Kérdezd, hogy hozna-e nézőket.
- Hozna nézőket? - Kurva sokat. Kérdezd, szeretik-e a kritikusok.
- Szeretik a kritikusok? - A farkukat is rávernék.
- Az arcára. - Ez sorsszerű. - Eljönne ma este?
Felhívom, megkérdem.
Hívom az ügynökét. Csodálatos. Csodálatos.
Annie! Küldj el mindenkit, menjenek vacsorázni, és fényárt a színpadra!
- Ma összeszoktató próba lesz. - Ki jön? - Majd megtudod.
Félelmetes, nem?
Van fogalmad róla, kik járkáltak előtted ezeken a deszkákon?
Geraldine Page. Helen Hayes.
Jason Robards. Marxon Brando. És most Riggan Thomson.
Kösz, hogy ilyen hamar eljöttél, Mike.
Ez a szakmám. Te írtad színpadra az anyagot?
- Igen, én. - Te is rendezed, és te játszod a főszerepet. Bátor.
Köszönöm.
Ez egy jó színház.
Hogy a darab milyen, nem tudom, de nézzünk meg egy részt.
Nem kell fejest ugranod bele.
Holnap nyilvános próba. Lássunk munkához!
Ott egy példány, nyugodtan használd, amíg szükségét érzed.
Nem kell, csak csináljunk meg egy részt.
Rendben.
- Nézd meg a 20. oldalt! - Nem kell szöveg.
- Csak adj végszót! - Mi?
Kezdd el valahol!
- Csak kezdd el valahol! - Jó, rendben.
Lássuk csak...
Ne engem kérdezz. Személyesen nem, csak hallomásból ismertem a pasast.
Tudni kéne a részleteket. De te kizárólagosnak tartod a szerelmet.
Annak tartom? Azt próbálom mondani?
Igen. Jó, igen! Szerintem a szerelem kizárólagos!
És szerintem a szerelembe nem fér bele, hogy embert ölsz!
Honnan tudod a szöveget?
Nem tudom, nekem ez csak úgy jön.
Viccelek. Egy hónapja segítek Lesleynek tanulni.
- A fejemben van az egész. - Oké, jogos.
- Kezdjük elölről! - Oké. Ne engem kérdezz.
Személyesen nem, csak hallomásból ismertem a pasast.
Nem tudom. Nem ismerem a részleteket. De szerinted...
- Lehet egy javaslatom? Nem gond? - Persze. Nem gond.
Felejtsd el a szöveget! Csak figyelj rám.
"Ne engem kérdezz" - mondja. De mi a szándéka?
Unja a témát? Bűntudata van az elszúrt házasság miatt?
És utána még 4 mondat jön, ami mind ugyanazt fejezi ki.
"Nem ismertem személyesen. Csak hallomásból ismertem. Nem tudom.
Tudni kéne a részleteket." Mintha a nagyanyámat hallanám.
A lényeg, hogy nem ismerted a pasast. Felfogtuk, basszus.
Mondd el egyetlen mondattal. "Nem ismertem a pasast."
Várj csak, az én szövegemet is tudod?
Lehetne, hogy ne ezen rugózzunk? Dolgozzunk a szövegen, szedjük szét.
Akkor most mondd el ugyanazt, de tömörebben. Próbáld meg!
- Ne engem kérdezz... - Nem! Erről beszélek!
"Ne engem kérdezz", vagyis "Menj a picsába!
Ne rajtam verd le!
Ne vonj engem felelősségre a házasságomért,
- a feleségem előtt, aki... - Ott ül. - ...itt ül."
- Leülünk? - Jó ötlet.
Szóval legyen ez egy "menj a picsába"!
Vágd a képembe!
- Jó, gondolkodom. - Kúrd a képembe! Gyerünk már, mondd!
Ne engem kérdezz! Nem is ismerem őt! Most miről szól ez?
- Hogy miről szól? - Igen, mire célzol? Nyögd ki!
- Mit akarsz mondani? Hogy a szerelem kizárólagos! - Igen!
Igen! Az a szerelem, amiről én beszélek, kizárólagos!
Abba a szerelembe, amiről én beszélek,
nem fér bele, hogy embert ölsz.
- Igen. Ez jó. - Nem tudom... Mi legyen, főnök?
Beleférek a csapatodba?
- Te mit gondolsz? - Mindenki megjött. Larry várja őt igazításra.
Ezt igennek veszem.
- Te ki vagy? - Ő Sam, a lányom.
Ez fantasztikus. Meg nem mondanám ránézésre. Te mit csinálsz?
Az asszisztensem. Velem dolgozik.
És képes az emberi beszédre?
Igen, képes.
Ül, marad és hempereg is, ha kap jutalomfalatot.
- Üdv a fedélzeten! - Kösz, kapitány!
- Egyébként Mike Shiner vagyok. - Igen, tudom.
Láttalak a Melegházban a Geffenben.
- Jó voltál. - Kösz. Jó segged van.
Na, ne! Jól hallottam?
- Ilyen vagyok. - Larry?
Színházban vagyunk. Ne légy szégyellős.
- Meghoztam. - Hála az égnek! Végre egy színészt öltöztethetek.
- Hogy vagy mindig? - Most már jobban, hogy itt vagy. Vetkőzz!
- Ott fogsz állni? - Színházban vagyunk. Ne légy szégyellős.
Mindenből másik kell, és kevesebb mint egy napunk van.
Próbáld fel ezt! Te jó...! Hol az alsónadrágod?
Otthon, az ágy alatt, azt hiszem.
Ne. Jól van, hagyd csak.
- Kicsi minden. - Minden bizony.
Nocsak! Ez szép. Bocsáss meg neki. Olyan, mint az ötéves fiam.
- Neki sincs soha tiszta alsója. - Se fanszőrzete, gondolom.
A zakót rá tudom igazítani, de másik nadrág és ing kell. Meg alsónemű.
- Most mi van? - Várok Larryre.
- Végeztem! - Akkor csak állok itt egy szál pöcsben.
Öltözz fel! Itt van Riggan lánya, bármikor bejöhet.
Ne tudd meg, mindenütt ott van, és bámul, mint egy kukkoló kísértet.
Nem tudom, a drogtól hülyült-e meg,
de ne fusson az apjához azzal, hogy látta a farkad.
Akkor küldjük ki.
- Jézusom! Nem mondod! - Sammy? - Sam vagyok.
Sam... Lesley.
- Figyelj, amit az előbb... - Nem érdekes. Nehéz eset, mi?
Mindig megtalálod a módját, hogy megalázhass!
- Lássuk be, megkönnyíted a dolgom. - Mit keresett itt?
- Lekísért. - És itt maradt? - Hát, ő egy kicsit... érdekes.
Ez itt a Broadway. Végre itt vagyok.
Kérlek, könyörgök, tedd meg, hogy nem cseszed el nekem!
Lesley...
Gyere!
Játssz a tökömmel!
Ne!
- Írd alá! - Figyelj! - Te figyelj! - Nincs rá pénz.
- Mehetek vásárolni. - Varrj, te vén fasz!
- Fizesd meg! - Négyszer annyit kér, mint Ralph! - Ott a tartalék!
- Az elment ködre és műfákra. - Ha egyszer álomjelenet!
- Meg táncoló törpékre. - Ne mondd, hogy "törpék"! - Nincs tartalék!
Te nem láttad, amit én.
Hidd el, vele megütjük a főnyereményt. Érzem.
Ő az, akire vártunk, értsd meg!
Szerződtesd le, Jake, kérlek! Majd én megszerzem a pénzt.
- Oké, meglesz. - Jól van.
- Ne mosolyogj, kiráz a hideg tőle. - Persze. Bocs.
- Igaz a hír? Shiner? - Igen. - Mikor találkozunk vele? - Larrynél van.
- Megyek a Starbucksba. Kértek valamit? - Én nem.
Jó segge van. Nekem is van újságom.
- Jó vagy rossz hír? Mert most... - Már 2 menstruációm kimaradt.
Ez most komoly.
- Ez jó vagy rossz hír? Riggan! - Jó, jó, csodás hír.
Mondj még valamit!
Biztos tőlem van?
Hát, lehet tőled, Jake-től, a masszőrön koton volt...
Igen, biztos tőled van.
Te hülye!
- Örülsz? - Igen.
Én is.
Ez nem vicces!
Most mi van?
Holnap nyilvános próba.
Kezdődik!
Vele mentem a mentővel a kórházba.
Sose felejtem el azt a képet.
Mielőtt megtette, annyira szomorúan és magányosan nézett.
- Neked kellett kezelni? - Nem kellett, de én kezeltem.
Zene ki. 34-es fény, 35-ös készül.
Szörnyen nézett ki. A feje a normális kétszeresére duzzadt.
- Jó, mi? - Zseniális. Szerintem igazi gint iszik.
Micsoda?
Kérdez meg Nicket! Kérdezd meg, szerinte ez szerelem-e!
Nem mehetnénk el egyszerűen vacsorázni?
Ne kezdd, Mel!
Nincs jó passzban mostanában. Nagyon levert. Aggódom érte.
Hogy mi van?
Elmondok nektek valamit az igazi szerelemről. Elmondok valamit.
Szégyellhetnénk magunkat. Azt hisszük, tudjuk, miről beszélünk,
- mikor a szerelemről beszélünk. - Jézusom, kezdesz berúgni?
- Csak kimondom, amit gondolok. - Nem berúgunk, iszunk pár pohárral.
- Ez több volt, mint "pár". - Számolod?
Ha nem vagy részeg, ne is beszélj úgy.
Fogd be!
Tedd meg, hogy az életben egyszer egy percig befogod a szádat.
Na, szóval, visszatérve a témára,
az igazi szerelemre, volt egy idős pár,
balesetet szenvedtek az autópályán.
Egy részeg suhanc
belement az apja pickupjával
a lakóautójukba.
Mire beértem a kórházba, a kölyök, az a szaros kis taknyos,
már meghalt.
Az öreg házaspárt meg vittük a műtőbe.
Majdnem egész éjjel műtöttük őket.
Aztán,
miután végeztünk,
tetőtől talpig begipszeltük őket.
A férfi, az öreg
egyfolytában maga alatt volt.
Mondtam neki, hogy a felesége is túl fogja élni, de az se dobta fel.
Odahajoltam a szájnyíláshoz a gipszén, és megkérdeztem, mi baja.
Azt felelte, az,
hogy nem látja őt.
A szemlyukon át nem látja a feleségét.
El tudjátok képzelni? De komolyan,
azért fájt a szíve az öregnek,
mert nem tudta elfordítani a nyavalyás fejét,
- nem tudott ránézni a feleségére. - Basszus!
- És ez gyötörte őt. - Halálosan unalmas. Ez víz?
Gyötörte őt!
Te vizet raktál ide a gin helyett?
- Mike, ne. - Mit ne? - Részeg vagy.
Az vagyok. Annak kell lennem. Te miért nem vagy az?
Carver minden egyes oldalért a mája egy darabját adta!
Ha nekem gin kell, ki a fasz vagy te, hogy elvedd?
Csalsz a korral, a sztorival, lenyúltad a jó szövegeket!
Amit használok, ahhoz nem nyúlsz, bazmeg!
Ne röhögtessék ki magukat!
Ne a mobil kameráján át nézzék a világot! Éljék meg!
Érdekel itt bárkit az igazság rajtam kívül?
Kamu a díszlet, kamu ez a banán!
A tejes doboz üres! A játék is üres!
Az egész színpadon csak ez a csirke igazi.
Úgyhogy a csirkével dolgozom.
- Ez érdekes volt. - Függöny!
Jó a madár, madárember!
- Tüntesd el! - Hogy tüntessem el?
- Várj! - Ki kell rúgni. - Nem!
- Azt nem lehet! - De igen! Ez a mi darabunk!
- Figyelj rám! - Te figyelj!
- Tüntesd el a darabomból! - Ez csak próba volt! Ki nem szarja le?
A premier számít, amikor itt ül majd a nyanya a Timestól!
- Kirúgom. Nem érdekel... - Fogd be! Egyszer az életben hallgass végig!
Amint bejelentettük őt, a jegyeladás megduplázódott!
Nem veszíthetünk több pénzt, és nem veszthetjük el Mike-ot.
Ez arról szól, hogy tiszteljenek, értékeljenek! Te magad mondtad!
Azzal rángattál bele ebbe!
Te vagy a rendező, rendszabályozd meg.
A francba... Már vége a 90-es éveknek.
Nyitva van a slicced.
Bassza meg!
Baromi jó voltál ám, cabrón.
- A színház előtt 10 perc múlva! - Ne agyald túl!
Mi a rosseb volt odafent?
- Nem tudtam, hogy jössz ma. - Egy seggfej a pasas, mi?
- Mit csinálsz itt? - Eszünk valamit Sammel, ha végzett.
- Úgy értem, itt. Ma. - Tudom, hogy milyen fontos ez neked.
Kösz. Ez kedves.
- Szóval, mi van? - A darabbal? Láttad.
Nem, veled és Sammel.
Remekül elvagyunk.
- Semmi újság. - Szoktatok beszélni?
Igen, szoktunk.
Csak most tiszta bolondokháza van itt.
- Tudod, mi a fontos most neki. - Persze.
Szabadulni mindattól,
aki és ami miatt elvonóra kellett mennie.
Igen, tudom. Tényleg. Világos.
- Az volt a mindene, és most botorkál. - Tudom.
Tudom, lefoglal az itteni cécó, de...
- Cécó? - Tudod, hogyan értem.
Nem kell most szuper apának lenned. De apának kell lenned.
Bocsánat.
Ezzel mi van?
- Ne beszéljünk róla. - Iszol?
Igen, iszom egy sört.
Veled mi van?
Velem?
Semmi.
Minden a régiben.
- Visszamegyek tanítani. -Igazán?
Szeretnék új hitelt felvenni a malibui házra.
- Hogyan? - Szeretnék új...
Értettem, amit mondtál, csak meg kell emésztenem.
Az a ház Samé lesz.
Miért akarsz... A darab miatt?
- Pénz kell. - Tisztában vagy vele, milyen rémesen hangzik ez?
Ez van. A szervezetem tovább húzta, mint a bankszámlám. Ki hitte volna?
Mi van veled?
Nézz a szemembe!
Most csinálhatok valami jót.
Meg kell ragadnom az alkalmat. Muszáj.
Furcsa, ahogy itt ültem, vártam rád,
hirtelen nem tudtam volna megmondani, miért mentünk szét.
Legutóbb, amikor felrepültem L. A.-ből ide,
ott ült a gépen két sorral előttem George Clooney
szép mandzsettával és azzal a kibaszott állával.
És az volt, hogy egy rettenetes viharon kellett átrepülnünk.
Zörgött és rázkódott az egész gép.
És az utasok a gépen, mindenki zokogott.
Tényleg, zokogtak és imádkoztak, érted?
Én meg csak ültem. Mindenki más zokogott. Én csak ültem.
És azt gondoltam: "Ajaj,
ha Sam holnap reggel megnézi az újságot,
Clooney képét látja majd a címoldalon, nem az enyémet."
Érted? Bumm.
Tudtad, hogy Farrah Fawcett egy napon halt meg Michael Jacksonnal?
Hát nem őrület?
- Miért mentünk szét? - Mert felém hajítottál egy konyhakést.
Egy órára rá meg már életed szerelme voltam.
Hogy nem tetszett a vígjátékod Goldie Hawnnal, nem azt jelentette,
hogy nem szeretlek.
Mindig ezt csinálod: összetéveszted a szeretetet a csodálattal.
A házaddal azt csinálsz, amit akarsz. De figyelj a lányodra.
Figyelek.
Nem vagy Farrah Fawcett.
Vállalni kellett volna a valóságshow-t, a Thomsonékat.
- Kuss! - Bejött volna.
Lökött, drogos, nagyszájú lány, MILF feleség jó hegyes cicivel.
Bukott volna rá a nép.
- Kuss! - Jobban, mint erre a szarra. - Kuss!
- Megjött a szolárium. - Ezt hogy érted?
Úgy, hogy leszállítottak nekünk egy megrendelt szoláriumot.
- Ki rendelte? - Mike. Azt mondta, kell neki a figura felépítéséhez.
- A picsába! - Leégett fazon akar lenni.
Bassza meg.
- Gyerünk! Gyalog. - Hova megyünk? - Kapsz egy kávét.
- Megsértettelek? - Még nem.
- Nekem kurva fontos ez a bemutató. - Igen?
Igen. Ismernek engem, és...
Francot! Nem téged ismernek, a madárruhás pasit ismerik,
aki émelyítő sztorikat mond Lettermannél.
- Bocs, ha népszerű vagyok. - Szarok a népszerűségedre.
A népszerűség a presztízs elkurvult unokahúga, barátom.
Oké, ezt kurvára nem tudom követni.
Az van, hogy nekem a jó hírem múlik ezen, aminek az értéke...
- Nagy. - Pontosan: nagy! A picsába, igen!
Ha ez nem jön be, te visszalibbensz Hollywoodba
meg a kulturális népirtásba, amit csináltok.
Percenként születik egy gyökér! Ezt a cirkuszos P. T. Barnum mondta,
de ma is igaz: akármilyen toxikus szemetet okádtok ki,
sorban állnak érte az emberek.
Te lelépsz, de én a színpadon fogok állni, dolgozom, feltárom a lelkem,
érzelmekkel viaskodom, mert mi azt tesszük!
Szóval azt csináltad ma este is? Érzelmekkel viaskodtál?
Ma este megnéztem, hogy él-e a dolog, tud-e vérezni.
Ez nem egy városdíszlet, ez New York. Mi itt így működünk.
Hova mész?
Itt van kávé.
- Kösz, Tommy. - Kiröhögtek minket.
Ma kinevettek, holnap kiposztolnak. Ki a faszt érdekelnek?
Félárat fizetnek, hogy lássanak egy próbát. Szard le őket!
- Ez egy dráma, ami arról szól... - Nem tudod, miről szól. - De igen.
Nem tudod. Erre való a nyilvános próba.
Ezért nyilvános és ezért próba. Itt derül ki, miről szól az egész.
Jól van, figyelj. Figyelj ide!
Látod az a nőt a bárpult végénél?
- Aki olyan, mintha szarba harapott volna? - Igen.
Csak az számít, hogy ő mit ír rólunk 500 szóban a Timesban.
Ő Tabitha Dickinson, igen.
Csak az ő szava számít, ha New York-i színházról van szó.
Ha tetszünk neki, fut a szekér. Ha nem, megbukunk.
Tényleg, mint aki szarba harapott.
Szépen megkérlek: ne szarj be egy kibaszott próba miatt,
mint egy kezdő, és ne oktass ki.
Ez az én városom, és megbocsáss, de téged itt le se szarnak.
- Ön Riggan Thomson? - Elnézést.
Megengedi, hogy csináljunk egy képet önnel?
- Megkérhetem? - Tessék? - Alul kell megnyomni.
- Ki a pasas? - Ő volt Birdman.
Édes magától. Köszönjük.
Nagyon Kedves. Cuki ember.
Most már gyere!
Értjük egymást?
Most hazamegyek.
Holnap találkozunk.
Egyvalamit még árulj el.
Mért épp Raymond Carver?
Még gyerekkoromban, gimnazistaként
csináltunk egy darabot Syracuse-ban, és ő megnézte.
És ezt küldte nekem utána.
- Egy kis üzenet. - "Köszönöm az őszinte alakítást. Ray Carver."
Akkor döntöttem el, hogy színész leszek. Ott és akkor.
- Mi olyan vicces? - Hogy ez egy pohárszalvéta.
És?
Be volt rúgva, baszd meg.
- Megcéloztad Hollywoodot? - Nem.
Hollywood célzott meg minket.
Sok szerencsét.
"Az lesz kritikus, aki nem jó művésznek,
mint ahogy abból lesz spicli, aki nem jó katonának."
- Flaubert írta, nem? - Ez egy madármaskarás hollywoodi ripacs.
Igen, az. De holnap este 8-kor
kilép a színpadra, és mindent kockára tesz.
Te mit fogsz csinálni?
Nem félsz, hogy egyszer rossz kritikát írok rólad?
Biztos fogsz is, ha egyszer rosszul játszom.
- Miss Dickinson. - Mr. Shiner.
- Mit csinálsz még itt? - Semmit.
Semmit. A jelmezed ott van az öltöződben.
- Remek. - Ja, és hoztam kókusztejet, ahogy kérted.
Az arckrémet csak holnap tudom megszerezni. Mi van?
Lehet, hogy elfelejtettem megköszönni.
- Mit? - Mindent.
Nagyon jól végzed a munkádat, de tényleg.
De annyira lekötötte a figyelmemet a sok...
Igazából csak ezt akartam mondani.
Mi ez?
Ez a szag.
Mi ez? Nézz ide! Nézz rám!
- Mi van? - Ez nem lehet igaz. Hol van?
Ki lehetne ezt most hagyni?
- Apa! - Hol van? Ez hihetetlen.
- Mi ez? - Mogyoróvaj.
Ez. Ez itt. Mi ez?
Az fű. Nyugi.
- "Nyugi": Nem teheted ezt velem! - Veled? - Tudod, miről beszélek!
- Igen, magadról! - Ne kezdj el... - Rólam beszélni? Dehogy!
- Fontos dolgot próbálok csinálni! - Ez nem fontos! - Nekem az!
Neked nem, se a cinikus barátaidnak,
akik csak a neten akarnak "berobbanni". De nekem igen!
Nekem... értesd meg, a karrieremről van szó!
Végre letehetek valami az asztalra!
Kinek teszed le?
Volt karriered, apa, a 3. képregényfilm előtt.
Mielőtt elfelejtették, ki van a madárjelmezben!
Csinálsz egy színházi előadást egy 60 éve írt könyvből
kábé ezer gazdag öreg fehérnek,
akiket csak az izgat, hol kávéznak majd színház után.
Rajtad kívül mindenki leszarja ezt!
És legyünk őszinték, apa,
téged nem a művészet érdekel, hanem hogy újra valakinek érezd magad.
Hát képzeld el, van kint egy világ, ahol mindenki próbál valaki lenni!
Számodra az nem létezik!
A világ, ahol az élet zajlik,
és ami mellesleg már régen elfelejtett téged!
Hát ki a fasz vagy te? Utálod a bloggereket, gúnyolódsz a Twitteren.
Még Facebook-oldalad sincs! Te vagy az, aki nem létezik!
Színházat csinálsz, mert rettegsz, mint mindenki, hogy egy senki vagy!
És képzeld, így is van! Senki vagy!
Nem számít, amit csinálsz, érted? És te sem számítasz, nyugodj bele!
Apa...
Ez azelőtt volt, hogy Nicket elkezdte felemészteni a depresszió.
Nem tudta, hogy terhes vagyok, és nem is akartam elmondani neki.
Döntéseket hozunk az életben, és vállaljuk, hogy együtt élünk velük.
Vagy nem.
Nem akartam azt a gyereket.
Pedig szerettem Nicket, és szerettem az anyaság gondolatát is,
de önmagamat még nem voltam képes szeretni.
Már csak visszanézek erre.
- Sóvárgással, amit lágy szellő fest alá... - Színészek a helyükön.
- ...és a madarak hangja... - Zene ki. - ...akik kinevetik a butaságom.
- Lesley. - Mi van? - Kőkemény vagyok, érzem.
Nem, csak néha nem veszed figyelembe mások érzéseit.
Nem azt mondom, a farkam kemény, fogd meg!
Mi?! Ne szórakozz!
- Dugjunk élesben! - Hülye vagy? - Kurva jó lesz! Tök hiteles!
Hagyd abba! Állj le, Mike!
Nem Mike vagyok, hanem Mell Mel!
- Szállj le rólam! - Terri! Terri!
- Tudom, hogy itt vagy! - Szállj le rólam! Hagyj békén!
- Ed? - Miért? - Mit keresel itt? - Mondd meg, miért!
- Nyugi, ez kemény dolog. tudom. - Te hallgass! Te...
- Hallgass! - Ne csinálj őrültséget!
Eddie, kérlek!
Mi baj van velem? Miért kell mindig könyörögnöm, hogy szeressenek?
Kérlek, add ide a pisztolyt!
Nézz rám!
Fulladoztam! Egyszerűen képtelen vagyok...
Megérdemled, hogy szeressenek, Eddie.
- Hidd el! - Az akartam lenni, aminek akartál engem.
Most egyfolytában más próbálok lenni, valaki, aki nem én vagyok.
- Akárki. - Tedd le a fegyvert, Ed!
Terri már nem szeret téged.
- Tényleg nem szeretsz? - Nem.
- Nem is fogsz már soha? - Bocsáss meg.
Nem létezem.
Nem is állok itt.
Nem számít semmi. Nem létezem. Nem létezem.
- Ed... - Nem létezem.
Ed! Eddie, ne csináld!
- Rohadt nagy bunkó vagy! - Miért? Így voltál igazán jó!
Mire volt ez jó? Színpadon voltunk!
Mintha ketchupba dugtam volna a fejem!
- Megjavítom a vérpatront. - Kefélnek egy motelszobában.
Fél éve nem áll fel, de 800 idegen előtt meg akarsz dugni?
Éreznem kell a jelenetet. Rá kell hangolódnom.
Menj a picsába!
Magával ragadott a szerep. Azt hittem, téged is. Bocsánat.
De rád szóltam, te agyatlan vadállat.
- Sziporkázó voltál. - Normális vagy te?
Tüntesd el a cuccaidat a lakásból!
Mi? Ne, várj! Figyelj, ne haragudj. Nem lehetne, hogy...
Nem lehetne! Lehetsz te a színpadon szuper-őszinte,
ha az igazi életben egy hazug szar vagy!
Nesze őszinteség, te fasz!
- Mi a baj? - Hogy bunkó! - Mit csinált megint?
- Semmit, csak meg akart baszni a nyílt színen! - Jesszus!
De izgi!
Miért nincs bennem egy csepp önbecsülés se?!
Mert színésznő vagy.
Szánalmas vagyok!
Nézz rám!
Mindig... mindig arról álmodtam, hogy színésznő leszek a Broadwayn.
Kislánykorom óta, és most itt vagyok, és...
és nem vagyok Broadway-színésznő, még mindig csak egy kislány vagyok.
És egyre csak várom, hogy valaki azt mondja, célba értem.
Célba értél.
Gondolod?
Sajnos épp Shinerrel egy díszletágyban 800 ember előtt...
Fogd be!
- Baj van? - Semmi komoly.
Figyelj, semmiért ne hibáztasd magad.
Figyelj ide, gyönyörű vagy, tehetséges,
és örülök, hogy itt vagy.
- Jól van? - Igen.
Ez édes volt tőle.
Igen.
Mi baj?
Semmi. Csak nekem két év alatt egyszer se mondott ilyet.
Gyönyörű vagy, tehetséges,
és örülök, hogy itt vagy. Jól van?
- Hányni kell tőlünk. - Igen.
- Mit csinálsz? - Semmit.
Még egyszer!
Megbeszélhetnénk ezt felnőtt művészek módjára? Mi olyan rémes...
Menj a picsába!
Még idő kell neked. Jól van.
Francos színésznők!
Megőrülök tőlük!
Riggan?
Röhejes a pisztolyod. Látszik a csövében a piros dugó.
Olyan vagy, mint egy gyerek a játékával, mikor rám szegezed.
Egyáltalán nem érzem fenyegetve magam.
Szerezz jobbat! Legyen egy kis önbecsülésed!
Máskülönben
egész jó közönségünk volt.
Nem vagyunk elég magasan.
Szerintem se.
Mit csinálsz itt?
Adrenalint tolok.
Most jövök az elvonóról. Ezzel próbálom pótolni a cuccot.
Elvonón voltál?
Zsír.
Nem olyan volt, mint a tévében,
de ott volt az a fej az Amerikai pitéből.
- Ugorj! - Nyald ki!
Jó, ugorj a nyelvemre!
Imádom ezt a várost.
Igen?
Miért viselkedsz folyton olyan köcsög módon?
Csak hogy felhúzd az embereket?
- Lehet. - Téged tényleg nem izgat, hogy szeretnek-e vagy sem, mi?
Nem igazán.
- Király. -Igen?
Franc tudja.
- Mi van? - Játsszunk!
- Játsszunk? 8 évesben nyomod? - Te meg 78 évesben?
- Felelsz vagy mersz. - Na, ne! - Felelsz vagy mersz?
Felelek.
Mikor először találkoztunk, tettél egy megjegyzést a seggemre.
Miért?
Eszetlenül jó segged van, és... ez feltűnt nekem,
és szóvá tettem.
- Felelsz vagy mersz? - Merek.
- Biztos? - Igen. - Jól van.
Ott az a kopasz pasi, aki mindjárt elhalad alattad. Köpd le a fejét!
- Nem. - Merést vállaltál. - Felelek. - Már nem válthatsz.
- Megfelelt? - Igen.
- Felelsz vagy mersz? - Felelek.
- Uncsi vagy. - Az őszinteség mindig érdekes.
Akarsz kufircolni?
Nem.
Komolyan?
- Miért nem? - Ez új kérdés.
Csak a második fele.
Félek, hogy nem állna fel.
Úgy láttam, a színpadon nem volt ilyen problémád.
A színpadon nincs soha semmilyen problémám.
- Kérdeznék még egyet. - Már kérdeztél még egyet.
- De még egyet. - Mondd!
Ha nem félnél,
mit akarnál csinálni velem?
Kiszedném a szemedet...
- Ez Kedves. - ...betenném magamnak,
és körülnéznék, hogy úgy lássam az utcát, ahogy a te korodban láttam.
Jó éjt!
Ne öld meg a hírnököt.
Ez egy fasz.
- Én megmondtam. - Te rohadt geci!
- Szívat téged. - Ennyi?
12. oldal.
"Riggan Thomson, alias Birdman
nem akar záptojáson kotlani a Broadwayn."
- Hol a többi? - Nincs többi.
Ezzel holnap már a seggét törli ki valaki.
- Hogy lehetsz ilyen nyugodt? - Tehetek mást?
- Te egyáltalán nem félsz? - Mitől? - Hát a megaláztatástól!
- Nem az első eset lenne, hogy megaláznak. - Jó, nyilván nem.
Bunkó vagy.
Egyébként nem vagyok terhes, úgyhogy egy gonddal kevesebb.
Ne foglalkozz a nővel!
Mike kitúrt a címlapról. Ellopja a show-dat. Röhejes senkinek tart.
Most már kétmillió ember tart annak.
Talán igazuk van, Riggan. Lehet, hogy tényleg egy röhejes senki vagy.
Hé! Mi a rosseb van?
- Állj fel! - Ez fáj! - Állj fel! - El innen!
Carver miatt lettél színész, mi? Ez az én produkcióm, érted?
Én gürcöltem, én szereztem pénzt, én nyilatkozom!
Jaj, istenem, ha egyszer tőlem kértek interjút!
És meg csak mondtam nekik, ami épp eszembe jutott.
- Címoldalon foglalkozik velünk a Művészet rovat! - Szarok rá!
Mondtad, ami épp eszedbe jutott? Persze!
Te vagy Mr. Spontán! "Itt a nagy farkam, azt nézzétek, az a lényeg!"
- Nagy volt? - Kuss!
- Neked akkor áll fel a színpadomon, mikor én mondom! - A színpadodon?
Elmondanám, ez a színpad sok nagy színészé volt már, de a tied soha.
- És te írtál szöveget magadnak? - Éppenséggel igen.
Pár változtatást írtál, te öntelt fasz!
- Öntelt? Nézz tükörbe! - Te szaros senki!
Senki? Az erekcióm 50 ezernél jár a YouTube-on.
- A műfasszal játszó cicát is többen nézik meg! - Nem izgat.
- De izgat! - Színpadi színész vagyok. - Izgat!
Mindenki áradozik, hogy hű, Mike milyen kibaszott hiteles és őszinte!
Azt nyilatkoztad, az apád is piás volt, mint Carver. Igaz ez?
- Nem. - Mert az enyém igen. Az apám egy részeges vadállat volt.
Érted? Folyton véresre vert minket.
De örültünk, mert mikor vert,
legalább nem jutott eszébe a szerszámoskamrába vinni minket.
Mert mikor oda vitt,
vigyorogva azt mondta: "Letérdelsz, és kicsatolod az övem,
vagy vegyem le én, és használjam?"
A végén én már nem is éreztem semmit, de a...
a kishúgom...
Jól van. Jól van, nyugodj meg.
Jézusom.
Ezt nem tudtam. Sajnálom. Sajnálom.
Ez egy kibaszott szörnyűség. Nagyon sajnállak.
És nem is igaz. Én is tudok alakoskodni.
- Ne szórakozz velem! - Egy kicsit őrült vagy. Használd a színpadon!
"Thomsonnal dolgozni olyan, mint majommal táncolni"?
- Talán mondtam ilyet. - Talán? Na, játsszuk le!
Gyerünk!
Vedd fel hozzá a madárjelmezed!
Kiszorítom belőled a szuszt, baszd meg!
- Hagyjál! Mit bámultok? - Most mi lesz?
Lecserélsz? Ryan Gosling áll be helyettem, vagy ki a szar?
Mit gondolsz, mit csinál veled Tabitha a Timesban, te dilettáns?
Nyomorúságos alak vagy, Riggan.
Hemperegsz azzal az affektált színházi köcsöggel
ebben a 800 székes pöcegödörben.
Ezt most tényleg nagyon elkúrtad.
Elcseszel egy zseniális könyvet az infantilis adaptációddal.
Most azt fogod gajra tenni, ami a presztízsedből megmaradt.
- Szánalmas. - Belégzés, nyugodt vagyok.
Tűnjünk el innen, amíg lehet.
Nem törődöm az agyszüleménnyel. Ez egy agyszülemény.
Hagyd ezt abba!
Nem vagyok agyszülemény. Az éned vagyok, te hülye!
- Hagyj békén! - Filmcsillag voltál, emlékszel?
- Beképzelt, de boldog. - Nem voltam boldog.
Ostoba, de bájos. Most meg csak egy megkeseredett pöcs vagy.
Nyomorult voltam.
De kamu volt a nyomorúságod. Hollywoodi nyomorúság volt.
Mit akarsz bizonyítani? Hogy művész vagy? Nem vagy az.
- Rohadj meg! - Te rohadj meg, te gyáva!
Milliárdokat kaszáltunk! Azt szégyelled? Milliárdokat!
Legyek milliárdjai Zabáljak a szart! Na és? Attól jobb a szar?
Emlékeztetlek, hogy az 1992-ben volt!
Akár most is felvehetnéd a jelmezt. Nem haltunk meg!
Nézz rám! Nézd még ezt! Nézd meg, nézd meg!
Egy leukémiás pulyka néz így ki!
Szétmállok a picsába!
Ez maradt belőlem! Válasz vagyok egy kibaszott műveltségi vetélkedőn!
Itt csak szélhámos vagy. Előbb-utóbb lebuksz.
Mit nem lehet ezen felfogni? Meghaltál.
- Nem haltunk meg. - De, és maradj is halott.
- Nem haltunk meg. - Nincs többes szám! Nincs olyan, hogy "mi"!
Én kurvára nem te vagyok! Riggan Thomson vagyok, baszd meg!
Nem, te Birdman vagy.
Mert nélkülem nem marad itt senki, csak te,
egy búskomor, önző, középszerű színész,
aki a karrierje utolsó emlékeibe próbál kapaszkodni.
Ezt meg mi a francnak csináltad? Szerettem azt a posztert.
- Együtt a végsőkig, testvér. - Menj a faszba!
Fogd be a pofádat!
Hagyj békén!
Kurvára kibaszottul idegesítesz! Kussolj!
- Helló! Mi van? - Hát...
Egy óra múlva kezdünk. Pihenj addig egy kicsit.
Jó, ledőlök.
- Ez az utolsó nyilvános próba. - Tök jó.
- Hogy vagy? - Jól.
- Megjött a pénz. Csak még át kell utalnom a számlára. - Ez jó hír.
- Úgyhogy megyek is, elintézem. - Kösz, hogy benéztél.
Büszke vagyok rád, tudod, ugye?
Ehhez kurázsi kellett. Este megcsináltad.
Igen.
Le kellene mondanunk a próbát.
- Mi? - Fáradt vagyok.
Nem bírom tovább, Jake.
Nem bírom.
Viccelsz, ugye?
Azt hiszem, nem nekem való ez. Ez az egész...
- Kiröhögnek. - Az emberek
háromsaroknyi hosszan állnak sorban, csak miattad.
Teltházunk van. Minden jegy elkelt!
- Tényleg? - Igen! És itt lesz a francia nagykövet.
A Szaúd-arábiai herceg, az egyik feleségével.
És amit nem akartam elmondani neked: Martin "Scorsees"
keres valakit az új filmjébe. Erről nem tudhatsz.
- Nem. - Érted?
- Értem. Igen.
Menni fog. Menni fog.
- Helyes. - Köszönöm.
Hogy van?
- Rendbe jön. - Szegénykém.
- Ez komoly? Scorsese? - Persze.
Meg az új pápa is jön.
Bunkó vagy, Jake!
Én viszem a hátamon az egészet!
- Jól vagy? - Igen, persze.
Csak megvágta a borotva a kezem.
Csak azért jöttem, hogy bocsánatot kérjek.
Miért?
Tudtam, miket csinál néha Mike, mégis idehoztam.
Nem, nem, jól tetted. Ne viccelj már. Remek színész.
Holnap lesz az első premierem a Broadwayn.
Nekem is.
És még azt akarom mondani, hogy bármi lesz is,
- nagyon hálás vagyok neked. - Jaj, én is neked.
Minden jól megy.
Teltházunk van. Jake most mondta.
Örülök neki.
Istenem...
Ugorj már le, basszus!
Honnan tudtad, hogy itt vagyok?
Nem tudtam, de...
talán kicsit reméltem.
Hol van Lesley?
Lesley? Lesley továbblépett.
Okos lány.
Köszönöm. Jól esik az együttérzés.
Készen állsz az utolsó nyilvános próbára?
- Persze. - Ki intézett el?
Persze sokan állnak sorban.
- Igen. - Valahol remélem, hogy Lesley volt.
Nem Lesley volt.
Jézusom.
- Hülyéskedsz, ugye? - Nem.
Jézusmária!
Lehet, hogy megérdemeltem.
Basszus!
Árulj el valamit!
Mi volt a legrosszabb, amit veled csinált?
- De komolyan. - Hogy sose volt ott nekem.
Tényleg?
Csak ennyi?
Nem. Még rosszabb volt, hogy ezt kompenzálni próbálta,
ezért folyton azt sulykolta, hogy mennyire különleges vagyok.
Jól van. Figyelj!
Nézz rám!
Igaza volt.
- Miben? - Abban, hogy különleges vagy.
Arra fecsérled itt az idődet,
hogy próbálsz láthatatlanná válni az elcseszett csajszi szerepébe bújva.
De nem tudsz.
Feltűnő vagy, nem láthatatlan.
Ragyogó kapsz vagy, két végén égő gyertya, ami közben gyönyörű szép.
Nincs a világon annyi pia, fű és undokság, ami ezt leplezhetné.
Még jó, hogy színész vagy, nem pedig író, mert ez tényleg...
talk show-s,
üdvözlőlapos,
- rap-szöveges szinten szar volt. - Lehet...
- Felelsz vagy mersz? - Felelek. - Nem.
- Felelek. - Nem.
Felelsz vagy mersz?
Most épp tudod, hogy hova mész?
Fogalmam sincs.
Hogy csinálod?
- Mit? - Hogy minden este kiállsz,
és ennyi ember előtt valaki másnak tetteted magad?
A színpadon nem tettetek semmit, már mondtam.
Talán mindenütt máshol igen, de a színpadon nem.
Kár.
Mit csinálunk mi itt?
Hogy érted?
Úgy értem: mit csinálunk itt?
Mire beértünk a kórházba, a kölyök már meghalt.
Úgyhogy az öreg házaspárt vittük fel a műtőbe.
És műtöttük őket
majdnem egész éjjel.
A férfi, az öreg egyfolytában maga alatt volt.
Mondtam neki, hogy a felesége túléli, de az se dobta fel.
Odahajoltam a szájnyíláshoz a gipszén, és megkérdeztem, mi baja.
Azt felelte, az, hogy nem látja őt,
a feleségét, a szemlyukon át.
El tudjátok képzelni? Komolyan, azért fájt a szíve az öregnek,
mert nem tudta elfordítani a fejét, nem tudott ránézni a feleségére.
Szóval,
szerintem azt a kérdést kell feltennünk magunknak:
Miről is beszélünk, mikor a szerelemről beszélünk?
Mellel 5 éve voltunk együtt,
és számtalanszor mondta már, hogy "szeretlek", de csak aznap este...
Most már jó a vérpatron. 2 perc múlva jelenésed van.
- Ez csodálatos volt! - Ugye? Jól megy.
- Tényleg jól megy. - Igen.
- Beszélnünk kell. - Nem.
Persze, igazad van, de mégis muszáj lesz beszélnünk,
hogy elmondhassam, mennyire sajnálom.
Őszintén sajnálom.
- Jó kis szülők lettünk volna. - Rémesek. - Szörnyűek.
- A gyerekünk meg... - Tömeggyilkos. - Vagy Justin Bieber.
Én tényleg anya akartam lenni.
De a testem, úgy látszik, nem akar.
Mikor a Broadwayre képzeltem magam, táncoló rénszarvas nem volt.
Jó ötlet.
Ez még azelőtt volt, hogy Nick depressziós lett.
Nem tudta, hogy terhes vagyok,
és nem is akartam elmondani neki.
Döntéseket hozunk, és vállaljuk, hogy együtt élünk velük.
Vagy nem.
Nem akartam azt a gyereket.
Pedig szerettem Nicket, és szerettem az anyaság gondolatát is,
de önmagamat még nem tudtam szeretni.
Már csak visszanézek erre.
Jimmy! Tudsz adni egy cigit?
Jimmy! Jimmy!
Jimmy!
A francba!
Bassza meg!
Maga Riggan Thomson, nem? Basszus, adjon egy autogramot!
Ne már, adjon egy autogramot!
- Maga a király! - Ott van Birdman!
A francba!
Jézusom, tudod, ki ez?
Hadd csináljunk egy képet!
Csak egyet! Gyerekek, álljatok oda mellé!
Szar vagy! Szar!
Birdman!
Nem bírom levenni!
Ez kurvára Birdman! Nézzenek ide!
Birdman! Hé, Birdman! Ez kurva jó!
Hova megy?
Milyen öreg így élőben!
Anyád!
Uram! Uram! Hova megy?
Uram! Hova megy? Uram!
- Mit csinálsz itt? - Jake-et várom. Ő az ügyvédem, Mr. Roth.
Kárpótlást követelünk a sérülésekért...
- Jelenésem van! - Kérem... - Nem mehet be, uram!
A színészszakszervezet nagyon erős!
Kopp-kopp-kopp! Terri! Terri!
Ed?
- Mit keresel itt? - Miért? Csak azt mondd meg: miért?
- Nyugi! Ez kemény, tudom. - Kuss, baszd meg! Kussolj!
- Kuss! - Eddie, kérlek!
Mi baj van velem?
Miért kell mindig könyörögnöm, hogy szeressenek?
Eddie, kérlek... Kérlek, add ide a pisztolyt!
Az akartam lenni, akinek akartál.
Most meg azzal telik minden kibaszott napom,
hogy valaki más próbálok lenni!
Tedd le a fegyvert! Már nem szeret.
Eddie! Nézz rám!
Fulladoztam.
Egyszerűen képtelen vagyok...
Megérdemled, hogy szeressenek. Hidd el!
Az akartam lenni, aminek akartál.
Mr. Roth? Ne menjen el, kérem.
Fenyeget? Milyen tolószék?
Mr. Roth, legyen szíves, hallgasson végig!
Ne tegye le! Figyeljen!
10 percet kérek, csak összeszedem a holmim, és aztán... Ne tegye le!
Bassza meg! Letette a geci!
Apa!
- Jól vagy? - Miért?
Mert egy kicsit...
Nem, jól vagyok.
Ez finom. Kérsz?
Nem.
Biztos, hogy meg tudod csinálni a holnapi premiert?
Persze.
Illetve hát,
a próbák katasztrofálisan mentek, minden alkalommal beütött valami,
egy egetverő botrány vagy épp egy egetverő erekció. Le vagyok égve.
Nem igazán tudok aludni... egy percet se.
És ez a darab
kezd olyan lenni,
mintha egy kicsinyített, torz változata lenne az életemnek,
ami mindenhova követ engem,
és ütögeti a tökömet egy icipici kalapáccsal.
- Bocs, mi volt a kérdés? - Nem érdekes.
A mai nem volt rossz.
- Nem. - Fura volt, de jópofa.
- Igen? - Szerintem bejött a közönségnek.
Egyébként mit csinálsz? Leckét?
Nem.
Nem... Az elvonón csináltatták ezt velünk.
- Igen? Mi az? - Ez egy...
A vonások a Föld hatmilliárd évét jelölik.
Minden vonás ezer évnek felel meg.
És ez az a rész,
amióta ember él a Földön.
150 ezer év.
Gondolom, arra akartak rádöbbenteni, hogy mit ér az egocentrizmusunk.
Szar apa voltam, igaz?
Nem,
- rendben voltál. - Ja.
Valahogy úgy. Rendben voltam.
- Nem tudok... - Apa.
A fenébe. Bocs.
Most tüntetted el a komplett emberiséget.
Ennyi volt. Ne haragudj.
Kezdesz felkapott téma lenni a neten.
Igen?
Azért mondom el, hogy ne mástól tudd meg.
350 000 megtekintés kevesebb mint 1 óra alatt.
Basszus.
Ha hiszed, ha nem, ez hatalmat jelent.
Nézzék, ez Riggan Thomson! Odanézzenek!
1 300 000 megtekintés az elmúlt 2 órában.
- A képen Riggan Thomsont látják. - Kérek még egyet.
- Adom. - Igazán mindent bedob.
- Ami nem sok. - Ejnye! - Így tud csak egy színész munkát kapni?
Miért kell idáig elmenniük?
Ez Ms. Dickinsoné lesz.
Mindjárt kiviszem.
Írja az enyémhez. Barátok vagyunk.
- Rendben. - Köszönöm.
Már vagy 20 éve annak, hogy azt a nyavalyás jelmezt viseltem.
Nem érdekel.
Jó. Én csak...
Hogy mielőtt holnap eljön...
Ne fáradjon.
Kinyírom az előadását.
De hát még nem is látta. Megsértettem valamivel?
Igen.
Elfoglalt egy színházat, amit mások értelmes dolgokra használhatnának.
Rendben. De még nem is tudja, milyen az előadás.
Ez igaz. Nem olvastam a darabot, nem láttam egyetlen próbát se,
a premier után mégis leadom a legrosszabb kritikát,
ami valaha megjelent.
Megbuktatom az előadását.
Kíváncsi rá, miért?
Mert gyűlölöm magát és azokat, akiket képvisel.
Maguk beképzelt, önző, elkényeztetett gyerekek.
Tudatlanságukban megátalkodottak, tanulatlanok,
alkalmatlanok bármiféle művészi munkára.
Díjakat adnak egymásnak rajzfilmekért és pornográfiáért.
A hétvégi bevétel az értékmérőjük?
Hát ez itt a színház világa. Itt nem fogja bizonygatni
egy propagandadarabbal, hogy tud írni, rendezni és játszani,
csak ha én megengedem.
Úgyhogy kéz- és lábtörést!
Minek kell történnie egy emberrel ahhoz, hogy kritikusnak menjen?
Mit ír, kritikát?
Jó legalább? Jó?
Rossz? Látta egyáltalán? Mutassa!
- Rendőrt hívok. - Nem hív rendőrt. Lássuk ezt a kritikát!
"Éretlen". Ez csak egy címke.
"Lagymatag". Újabb címke.
"Marginális"? Ne szórakozzon! Ez úgy hangzik, mintha gyógyszer kéne rá.
Ez is címke. Ezek mind címkék. Maga mindent felcímkéz.
Ez túl kényelmes, ez lustaság.
Maga rohadtul lusta.
Egy lusta... Tudja, mi ez?
Tudja egyáltalán, hogy mi ez? Nem tudja. Tudja, miért?
Mert nem is látja, ha nem tud valamilyen címkét ragasztani rá.
Összetéveszti a kis zajokat a fejében a valódi tudással.
- Befejezte? - Nem. Ebben egy szó sincs megoldásokról, felépítésről,
rendezői szándékról. Pár szar következtetés áll itt,
még annál is szarabb párhuzamokkal alátámasztva.
Lefirkant pár ilyen bekezdést, és miért?
Mert magának ez az egész kurvára nem kerül semmibe!
Nem kockáztat semmit. Semmit, semmit, semmit!
Én színész vagyok!
Mindenem ráment erre a darabra.
Úgyhogy csak azt mondom: fogja ezt a ki baszott,
rosszindulatú, gyáva,
szarul megírt kritikát, és dugja fel gyorsan
a ráncos, vicsorgó seggébe.
Maga nem színész, maga híresség. Ezt azért tisztázzuk.
Kinyírom a darabját.
Holnap
és holnap
és holnap!
Így vánszorgunk
csigalassan
napról napra
a végső szótagig
megszabott időnkben!
És
tegnapjaink mind
utat mutattak
bolondoknak...
- Egy üveg whiskyt kérek. - ...a sáros sír felé.
Hunyj ki!
6,50 lesz, barátom. 6,50.
Tessék. Nem tudom, mennyi ez, de tessék.
Adom a...
Az élet csak vonuló árny.
Egy rossz
ripacs,
ki egy kurta órát hőzöng fent a színpadon
majd elnémul
végleg!
Szőtt mese,
mit egy félkegyelmű mond el
nagy zajjal, dühöngve,
de értelme semmi!
Hova mész? Túl sok volt?
Csak mutattam, hogy így is lehet.
Túl sok volt, látom rajtad. Csak megmutattam, hogy így is lehet.
Egy kicsit túl sok volt. Egy kicsit túl sok.
Uramisten, de szarul nézel ki.
Mindig ilyen mongolkóros fejed van, ha másnapos vagy.
Indulás! Gyerünk! Kelj fel!
Szép nap virradt rád.
Felejtsd el a Timest! Ki olvas még újságot?
Gyerünk, állj fel!
Szóval nem vagy nagy színész. Kit izgat? Sokkal több vagy annál.
Kimagaslasz a sok színházi köcsög közül.
Te filmsztár vagy, ember! Globális hatalmi tényező! Hát nem érted?
Vagyont és hírnevet gyűjtöttél egy életen át. Mindkettőt eltékozoltad.
Nem baj. Le van szarva!
Visszatérünk. Úgyis egy nagy durranásra várnak. Hát megkapják.
Vágd le a röhejes kis szakállad! Plasztikáztass!
A 60 az új 30, faszikám!
Te vagy az eredeti! Te egyengetted az utat a mai bohócok előtt.
Van igény a jó régimódi apokalipszis-pornóra.
Birdman - A főnix felszáll! Becsokiznak a pattanásos gémerek!
Egymilliárdot hozna világszerte, garantáltan. Legenda vagy, haver.
Megvéded az embereket az unalmas életüktől.
Tudsz ijesztő, vicces és rettenetes lenni! Nem kell mást tenned, csak...
Erről van szó!
Velőtrázó legyen, nagy, hangos és pörgős!
Nézd meg az embereket! Nézd, hogy csillog a szemük!
Zabálják az ilyet! A vérre buknak, az akciót imádják!
Nem szófosás meg búval baszott filozofálgatás kell nekik.
Igen.
És ha majd újra felzeng a vijjogásod,
dobhártyák milliói remegnek bele.
vásznak ezrein ragyog fel arcod, a világ minden táján.
Újabb elsöprő siker.
Isten vagy.
Látod? Megy ez neked, baszkikám.
Rád még a gravitáció sem hat.
Milyen képet vágnak majd azok, akik leírtak minket!
Ide figyelj! Menjünk oda még egyszer, mutassuk meg, mit tudunk!
Fejezzük be úgy, ahogy nekünk tetszik: egy látványos gesztussal.
Lobogó tűz. Véráldozat.
Ikarosz. Képes vagy rá.
Hallod?
- Te vagy... - Birdman!
Ezt komolyan csinálja, vagy filmet forgatnak?
Forgatunk!
Francnak ijesztgetik itt az embert!
Segíthetek, barátom?
- Vigyázzon! - Ne haragudjon, késésben vagyok.
Zenét!
Jól van?
Hívjak magáért valakit?
Van hova mennie?
Van.
Van hova mennem.
Látod?
Itt van a te helyed.
A fejük fölött.
RAYMOND CARVER: MIRŐL BESZÉLÜNK, MIKOR A SZERELEMRŐL BESZÉLÜNK?
- Zene, állj! - Tessék, uram?
Uram! Nem fizetett!
Mit csinál? Hova megy?
A pasas nem fizetett! Ez nincs magánál!
- Eddig nem is olyan rossz. - Nem bizony. - Kimondottan jó.
- Ki gondolta, hogy színpadon is jó? - Sose hittem volna.
- Ha csak fele ilyen jó lesz... - Lenyűgöző.
Miről beszél, aki Rigganről beszél?
- Hosszú a szünet? - Birdman jól játszik!
Csak köszönni jöttem.
Csodálatosan megy. Elképesztően jó vagy.
De tényleg. Komolyan mondom.
A helyedre a zárójelenethez, Riggan.
- Nem akarsz...? - Nem, maradj itt egy percig.
Mennyi rózsa!
- Pedig utálom. - Pedig utálod.
Jól vagy? Olyan...
Nem is tudom, valahogy abnormálisan nyugodtnak tűnsz.
Nyugodt is vagyok.
Remekül érzem magam.
Van egy ilyen kis hang, ami néha beszél hozzám.
Elmondja az igazságot. És ez megnyugtató.
Kicsit félelmetes, de megnyugtató.
- Úgy teszek, mintha ezt nem hallottam volna. - Jó.
Hihetetlen, mi van odakint. Volt, aki 500 dollárért vette a jegyét.
Tényleg?
Elmondhatok egy vicceset?
- Emlékszel az utolsó évfordulós partinkra? - Muszáj elrontani...
- Emlékszel rá? - Mikor megdugtad Janetet az ágyunkban?
- Azt felejtsük el. - Örömmel.
Elzavartad a vendégeket, és kidobáltad a bútorokat az ablakon.
- Emlékszem. - Bezárkóztál a fürdőszobába. - Miért kell...
Elautóztam... Malibuba.
Egy darabig csak ültem a parton, és bámultam a tengert.
- Riggan... - Aztán elindultam
be a vízbe.
A tengerbe akartam fulladni.
A mellemig ért a víz, mikor jött az első.
Olyan volt, mintha tüzes serpenyőt nyomtak volna a hátamnak. Égetett.
Aztán ellepték a mellkasomat meg a lábamat.
Hemzsegtek a medúzák a vízben.
Teljesen elleptek. Alig bírtam kikecmeregni a partra, és ott aztán...
hemperegni kezdtem a homokban, mint egy bolond,
üvöltve.
Nekem azt mondtad, leégtél.
Igen, azt mondtam. És te elhitted.
Őszintén szólva, nem érdekelt.
Szeretlek.
- És szeretem Samet. - Tudom.
Bánom, hogy levideóztam a születését.
- Miért? - Mert...
Így kihagytam az élményt.
Nincs meg bennem. Simán csak ott kellett volna lennem veletek.
Érted...
Hármasban.
De nem voltam ott. Nem voltam jelen a saját életemben,
mindent elmulasztottam, én nem tudom bepótolni.
- Sam itt van neked. - Nem, azt se mondanám...
- De, csak most éppen... - Persze, tudom, világos.
Az apjára lett volna szüksége,
de helyette itt volt neki egy pasas,
aki 3 napig sztár volt a neten.
- Annyira rémes, tudom... - Vannak rémesebb dolgok is.
- Például? - Ez a bajusz.
Riggan, a motelben vagyunk, már megy a jelenet, és te nem vagy itt.
Utolsó figyelmeztetés.
Ülj vissza a helyedre!
A liliputi leopárdok lenézik az óriási oroszlánok hordáit.
Kéz- és lábtörést!
Felteszem a vérpatront.
Riggan!
Terri! Terri!
- Eddie! Mit keresel itt? - Miért? Mondd meg, miért!
- Nyugi... - Te hallgass! - Eddie, kérlek!
Mi baj van velem?
Mondd meg! Miért kell mindig könyörögnöm, hogy szeressenek?
Add ide a pisztolyt! Miattam volt. Fulladoztam. Képtelen vagyok...
Megérdemled, hogy szeressenek, Eddie. Hidd el!
Az akartam lenni, aminek akartál. Aminek te akartál.
Most egyfolytában más próbálok lenni, valaki, aki nem én vagyok.
Tedd le a fegyvert, Ed! Terri már nem szeret téged.
- Tényleg nem szeretsz? - Nem.
Nem is fogsz már soha?
Bocsáss meg.
Nem létezem.
Nem is állok itt.
Bumm!
- Fent van? - Nemrég ébredt fel.
Azt hittem, elvesztettelek.
Mi a fene történt?
Néztelek a színpadon, és hirtelen
megjelent az a bárgyú kifejezés az arcodon, és...
- Normális vagy? Megpróbált... - Örülök! Mert él!
Él a legjobb barátom! És...
ő a nap kibaszott hőse.
- Mi az? - Nem mondod.
- Olvasd el! - Ez hihetetlen. "A mellőzés meglepő ereje"?
- Olvasd! - "Tabitha Dickinson írása." - Olvasd fel hangosan!
"Thomson spontán létrehozott egy új stílust, amelyet így nevezhetnénk:
szuperrealizmus.
Szó szerinti és átvitt értelemben vért ontott a művész és a közönség.
Valódi vért. Azt a vért, ami régóta fájdalmasan hiányzott
az amerikai színház ereiből..."
Te ennek örülsz?
Örülök? Ujjongok! Az ilyen kritika élő legendát csinál az emberből!
- Szétlőtte a saját orrát! - Kapott másik orrot!
És ha ez nem tetszik neki, kicseréltetjük!
Akár Meg Ryan sebészével.
Gyertyák égnek érte a Central Parkban. Kapcsoljuk be a tévét!
- ...Riggan Thomsonért. - Tömegek imádkoznak érte.
Ez a siker!
Újjászülettem, testvér, és látom a jövendőt.
Ez a darab örökéletű lesz. Bemutatják Londonban, Párizsban.
Jelentkezik a stúdió, lesz könyvváltozat...
- A jövőbe látsz? - Igen, a jövőbe látok!
Ehhez mit szólsz? Ezt is láttad előre?
Te miért nem mondasz semmit?
Erre vágytál, nem?
Ezt akartad.
Igen. Igen, ezt akartam.
Ide figyelj! Lesz egy vádemelés fegyverrel való visszaélés miatt.
Ha bárki kérdezi, baleset volt.
Az volt?
- Baleset? - Baleset bizony.
- Le akarta lőni magát? - Ez egy kórház, taplók!
Tűnjetek a francba!
Kórházban vagyunk!
Menjetek innen a picsába, seggfejek!
Kifelé! Ez magánügy!
Szigorúan magánügy!
Sam! Mit érzett, mikor az apja öngyilkosságot kísérelt meg?
Orgona.
Nevetsz?
Mi olyan vicces?
Nem érzem az illatát.
- Mit csinálsz? - Kiteszek egy fotót a twitteredre.
- Van nekem olyan? - Ma csináltam.
- Mutasd! - Azt nem. Rémesen nézel ki.
- Kösz szépen. Ez jól esett. - Csak vicceltem.
Nem, tényleg rémesen nézel ki.
80 000 követőd lett alig egy nap alatt.
- Igen? - Ettől befosnak.
- Hadd nézzem! - Már kint van.
Hozok egy vázát a virágnak.
Ég veled... és rohadj meg!
Apa?
Magyar szöveg: Tóth Tamás, Deluxe